Era conegut per els arquitectes que les esglésies
com ara el Mar de Barcelona i la Seu de Manresa, es comportarien
estructuralment molt diferent de les demés. Paul Frankl ens diu "... s’estaven [els arquitectes] creant-se deliberadament problemes?"; "... Era la planta
basilical una forma millor per constituir la seva problemàtica, un al·licient
per el desenvolupament del gòtic?..."
Fins ara hem vist els següents temes referents a la construcció de la Seu de Manresa:
1. Que és la Seu de Manresa
2. On és construïda
3. Cap a on és orientada
4. Quines mesures te en planta
5. Construcció de l'àbsida
En aquest capítol tractarem de la nau dels fidels.
Es recomana que es comenci la lectura del tema "Crear en Gòtic" per el primer capítol per tenir-ne una visió general.
La nau es la part reservada al poble, una part especifica i molt ben delimitada on hi tenen cabuda la fe i les creences dels fidels. La seva forma es la quadrada, que ja sabem que representa la terra i els qui l’habiten. Però no sempre es ben be així i a moltes catedrals, Manresa inclosa, fins la guerra del 1936, tenen o han tingut en el mig de la nau, en el lloc preferent, en el lloc on millor es pot presenciar
Pas d’accés al cor dels canonges (reubicat)
Cal tenir present que en alguna època
Una altra particularitat de la nau dels fidels, es que hi ha reservat el lloc on antigament hi eren enterrats els canonges. Prop del límit entre la “zona quadrada” i la “zona rodona”, en el corredor central hi ha una placa de marbre negra molt gastada que ens ho recorda. Si observem el quadrat inferior que ens dibuixava el peu de la creu (juxtaposició creu - arca) a la figura 05, veiem que queda trepitjat per el vèrtex superior de la figura “quadrat”. Aquest petit espai que ens queda gairebé al bell mig de la figura, podem comprovar que coincideix amb el lloc on hi han dibuixats els òrgans sexuals de l’home del dibuix de Leonardo. No estem frivolitzant, estem parlant de simbolisme, tot aquest treball està dedicat al simbolisme incorporat a l’església. Molts cops el simbolisme és d’origen pagà i ha entrat a l’església amb calçador, molts cops el simbolisme l’ha introduït a l’església el propi clergat malgrat l’oposició dels constructors. No es exclusiu de Manresa, qui vagi a la catedral de Barcelona hi trobarà la mateixa placa de marbre en el mateix indret.
El clergue es un personatge semi diví, es un representat de Deu a la terra, però també es home i com a tal es mortal. Mentre el clergue es viu, te reservada la “zona rodona”, la dels coneixements, però un cop mort perd aquesta condició i es converteix en simple home, no en una persona (prescindint del sexe) sinó en home amb els seus propis atributs sexuals i serà en aquest indret de la nau on rebrà sepultura, prop del cel (rodona) però a la terra (quadrat).
(Foto Sagrada Família)
(dues vistes de la nau principal de la Seu de Manresa)
(Laberint de Chartres)
Es important fixar-se en els punts per on passa la línia horitzontal que va de Oest a Est. (aquest NO es un plànol real de la Seu de Manresa)